Les+rondalles

Les rondalles són un patrimoni cultural molt ric que fins fa poc temps es transmetien per via oral. Era un divertiment, més o menys, com ara ho és el cinema. [|Les rondalles], abans, eren contades en un rotlle de gent, ara és més comú llegir-les als llibres. L'estudi de les rondalles va començar perquè molts escriptors i estudiosos van trobar les arrels de la cultura originària dels pobles en aquestes narracions una cultura que a causa de l'avanç del "progrés" i el despoblament de moltes àrees rurals semblava a punt de desaparèixer. És un relat o narració en prosa, de tradició oral i de caràcter anònim, que conta fets imaginaris,desenvolupats amb uns personatges, un argument i un espai deter minats, i que té unes fórmules fixes d'inici i acabament del relat.
 * Què és una Rondalla?**

Hi ha tres grans grups: a) Les rondalles meravelloses: Hi intervenen éssers humans dotats de facultats sobrenaturals i objectes posseïts de virtuts màgiques. b) Les rondalles d'animals: Els protagonistes són animals personificats, la fam és quasi sempre el mòbil que provoca el conflicte. c)Les rondalles de costums: Aquestes es consideren més tardanes en el temps que les meravelloses i, per això, poden reflectir millor els modes de vida de la societat agrària. Hi intervenen persones que es comporten de manera humana i resolen els conflictes plantejats sense cap ajuda meravellosa. Les rondalles es caracteritzen, en termes generals, per tenir una estructura fixa, pel tipus de personatges que hi apareixen i per les fórmules que els narradors utilitzen per obrir i tancar el relat. a) Estructura narrativa fixa: Esquema narratiu que agrupa els diferents fets o seqüències narratives en cinc moments: b) Tipus de personatges que apareixen A les rondalles hi sol haver 7 tipus de personatges (tot i que no sempre apareixen tots): l'heroi, el fals heroi, l'agressor, el donant de l'objecte màgic, la víctima, i els auxiliars de l'heroi. L'heroi reacciona davant de les exigències del donant per poder disposar dels objectes màgics i es casarà amb la princesa: té com a antagonista l'agressor que s'enfronta amb el protagonista o participa en el combat. El donant és el més habitual en les rondalles meravelloses i s'encarrega de transmetre l'objecte màgic a l'heroi. L'auxiliar és el personatge que ajuda el protagonista. En les rondalles meravelloses té un caràcter màgic o sobrenatural. En les rondalles meravelloses sempre apareix una dona en el paper de princesa que és qui exigirà la realització de les tasques més difícils, imposarà una marca que diferenciarà l'heroi dels altres personatges, descobrirà així al fals heroi i acabarà casant-se amb l'autèntic heroi, matrimoni que transformarà l'heroi en un ésser madur i poderós. c) Fórmules que els narradors utilitzen per obrir el relat i tancar-lo. A les rondalles s'utilitzen una sèrie de marques formals constants entre les quals hi destaquen les fórmules d'iniciar i tancar el relat. Aquestes fórmules ofereixen una gamma molt variada i delimiten un espai textual on diversos fets especials poden tenir lloc. Són fórmules fixes utilitzades sempre de la mateixa manera i amb escasses variacions. Les més habituals són frases curtes com: "Hi havia una vegada..." O d'altres més precises:  "Vet aquí en aquell temps  que les bèsties parlaven  i les persones callaven..." Frases com aquesta representen una vaguetat deliberada que simbolitza l'abandonament del món concret de la realitat, i l'endinsament en un món on tot és possible. Pel que fa a les fórmules de tancament, aquestes tornen l'oient/lector al món concret. Igual que les anteriors contenen mots fossilitzats de termes màgics: "Catacric, catacrac, catacrac, catacric,  conte contat, conte finit." "Una reina tenia tres filles una mandarina  una tarongina  una melmelada  i aquesta història s'ha acabada."
 * Classificació de les Rondalles****.**
 * Característiques de les rondalles****.**
 * Situació inicial: Presentació d'alguns dels participants de la narració i de les seues circumstàncies.
 * Conflicte: qualsevol fet o acció que modifica la situació inicial.
 * Acció: Reacció d'algun dels participants per intentar resoldre el conflicte. És la seqüència o la part més important de la narració.
 * Resolució: El resultat de les accions precedents.
 * Situació final: Tornada a una situació estable diferent de la inicial.